Det bästa med att vara barn är att det är så lätt att fantisera.
Man kan prata med sin hund, en boll, en banan.
Tänk om det inte var fantasi, att man verkligen kunde prata.
Inte med en boll eller en banan, men med sin hund.
Vi har inte samma tidsuppfattning som till exempel människor.
Ni har armbandsur och klockor.
Men vi vet att ni försvinner. Vi fattar att ni är borta.
-Men vi vet inte hur länge. -Varför luktar ni varann i rumpan?
Det är vårt sätt att skaka hand.
Vill man veta vem nån är måste man lukta dem i rumpan.
Sluta prata med hunden. Hon förstår ingenting.
Först tänkte hans pappa: "Det är harmlösa lekar."
Men snart gick John över gränsen mellan ofarligt och helknäppt.
-Mr Dolittle! -Det här är min son John.
-Detta är din nye rektor mr Galvin. -Kul att träffas, John.
-Det var inte bra. -Kul att träffas.
Det var dags att sätta stopp för det.
Tack för att pastorn kom.
Lämna pojken, djävulsman! Vik hädan, Satan, ta med rösterna!
Jag befaller dig att lämna pojken! Lämna pojken! Gud sa det!
Jag biter dig!
-Hon var min bästa kompis. -Nu får du riktiga kompisar.
John Dolittle talade aldrig mer med djur.
En dag kommer du att tacka mig.
Snart var det enda han kom ihåg att det saknades nåt innerst inne.
Precis som pappan ville, blev han en helt vanlig kille - olycklig.
Stick!
Dumma jycke... Farliga djur i trappen.
Sa jag att han var pappa? Precis som hans egen pappa-
-som hade en pappa innan han själv blev...
Titta, hon har ett jätteägg!
-God morgon, Charisse. -Jag har bytt namn till Paprika.
-Paprika Dolittle? Det låter ju bra... -Inte Dolittle. Bara Paprika.
-Varför just Paprika? -Salt'n'Pepa, du vet... Paprika.
-Jaha, Paprika. Då fattar jag. -Jag tycker Paprika är ett fint namn.
Jag tycker det låter som en krydda.
-Han tar oss aldrig på allvar. -Nej, snacka om det.
Jag läste deras bud. Det är otroligt. Jag är på väg nu.
-Vart ska du med det där, Maya? -Det är till svanägget jag hittade.
-Det blir en fin omelett. -Det kläcks snart.
-Då är du på kollo. -Jag kan inte åka.
När fågeln kläcks måste den präglas på mig.
Det är inte nyttigt att hålla på med experiment.
Ett bra experiment vore att umgås med barn i din ålder på kollo.
-Och vi kör dig dit på söndag. -Dumpa mig där? Mitt tama ägg då?
Här är sex tama ägg du kan ha med på kollo.
Vad tjafsar du om? Vi köpte ju... Vad var det för tamråtta nu?
-Ett marsvin. -Det var inte vårt fel att det dog.
Han heter Rodney och bor hos mig.
Varför bråkar du om ägget då? Nu kör jag till jobbet.
Ha en bra dag, allihopa.
Johnny! Gene har invändningar mot budet.
Inget utrymme för invändningar. Invändningar är illa.
Hör vad Johnny säger.
Jag är bara rädd att om vi låter ett stort företag som Calnet köpa oss-
-så är vi inte längre "vi", vi blir "de."
Jag ska förklara. De har de bästa sjukhusen och bästa laboratorierna.
Och de betalar oss en enorm summa pengar.
När jag tänker på pengarna blir jag tårögd. Kolla.
-Det är äkta tårar. -På lördag träffar vi Calnet-folket.
Lördag? Jag och familjen ska till landet i helgen.
-Skippa det. -Du ser, det händer redan.
Du tvingas försumma din familj.
Lugn, Gene. Så är det inte alls.
Mrs O'Brien? Hur är det? Är magen fortfarande...?
Lördag morgon, killar. Inga brottarlinnen.
-Mrs Parkus? -Ja, doktorn.
-Har ni ätit skaldjur igen? -Bara mjukskalskrabba.
-Rodney är inte i sin bur! -Åk ni. Jag hittar din hamster.
-Han är ett marsvin. -Jag hittar gnagaren.
Muskot, kom nu!
Få väck den där minen.
Det var bättre.
-Din dotter är för kaxig. -Precis som du.
Affären gäller mer än pengarna. Säljer ni kommer de att äga er.
-Det blir bra för oss, Lisa. -Jag är så trött på det snacket.
-Ibland vet jag inte vilka "oss" är. -Det är jag, du, Maya och Charisse.
Ju mer pengar man har, desto mer tid får man för familjen.
Fram till dess får du nöja dig med den fina sportbilen du önskat dig.
-Åh, John, inte har du...! -Nej, vår bil står runt hörnet.
Men visst bryr du dig om pengar. "Åh, John, inte har du"...
Det är inte roligt.
-Du måste hitta Rodney, pappa. -Jag lägger ut flugpapper.
Sen drar man av honom och han överlever. Nej, jag gör inte det.
Jag vänder ut och in på huset och hittar Rodney.
Ta med honom och ring om ägget börjar kläckas.
Maya!
Kom nu! In i buren! Och stanna där!
Dolittle.
-Vill ni dö, mrs Parkus? -Jag tog ut köttet ur skalet.
Kan vi talas vid?
-Kunde inte du ställa diagnos? -Hon var rädd och ville ha hit dig.
-Det är en fin sak. -En fin sak?!
-Hur gammal är du? -26.
Du är väl alltid här? Sover på tältsängen i personalrummet.
Hånglar med kandidater i förrådet. Men jag har ett riktigt liv-
-så ring mig bara om det är akut. Om nån kommer bärande på huvudet.
Om nån har cykeln halvvägs upp i arslet, ring mig. Fattar du?
-Ska jag ge henne sprutan? -Inga spydigheter, inte nu.
Komma med spydigheter klockan två på natten...
-Är det nåt som är galet, doktorn? -Nej, mrs Parkus.
Så där ja.
-Tack. -Ingen orsak.
Se dig för hur du kör nästa gång, träskalle!
Tack för att ni offrar en del av helgen.
Vi vill besvara alla era frågor. Ni ska vara nöjda med vårt bud.
På tal om det... Här förklaras detaljerna med köpet.
Ersättningen är nog mest intressant. Det står på sidan 4.
-Fyra miljoner dollar är jag nöjd med. -Jag är nöjd.
-Är du nöjd, Gene? -Jag har faktiskt några frågor...
-Måste vi skära ner på personalen? -Ja, vi måste tyvärr skära ner lite.
-Bröd? -Nej tack.
-Nej tack? -Du bjöd på bröd, jag ska inte ha.
Ni har inget emot nedskärningar?
-Dela med dig. -Du skulle ju inte ha.
-Är det ett skämt? -Absolut inte.
-Bagelchips! -Jag biter av dina nötter!
-Var är brödet? -Har du nåt emot det, John?
-Akta skallen, jag flyger här! -Jag måste gå. Det var ett bra möte.
Mycket produktivt. Det blir kul att träffa er på måndag. Vi hörs.
Johnny har haft jour i natt. Han är mycket glad.
Du måste flytta den!
Du får inte parkera här. Kör nu.
Tack. Jag kör nu. Tack.
Vad löjligt.
Här var det gott om frisk luft!
Grejen med stan är att man inte fattar...
Jag skulle satt på säkerhetsbältet!
Lugn nu! Kör inte så himla fort!
Det där var farligt!
Jag har ont i ryggen!
Det är en dröm. Jag drömmer.
Vänta nu! Du snackar och jag förstår dig.
Mina kursare sa att det var ofarligt. Nu händer det 15 år senare...
Lugna ner dig!
Det är du som får lugna ner dig.
-Ska vi byta sida? -Kom nu!
-Jag kan inte köra! -Ut! Kom nu.
-Behöver ni hjälp? -Nej, jag bara sträcker på benen.
-Fråga om hon har sallad. -Håll din håriga lilla käft och det nu!
Mår ni verkligen bra?
-Ja, jag mår bra. -Vad bra.
Tack ska ni ha. Adjö.
Och nu då?
Ditt monster! Lämna mig ifred!
-Är du galen? Jag blir grillad! -Jag slår ihjäl dig!
Lämna mig inte, det är varmt. Vad är du för slags läkare?
Det här är djurplågeri!
Jag är din vän, jag är din kompis.
Backen.
Just det, backa nu. Men kör inte över buren.
-Du skrämde skiten ur mig. Se själv! -Nu håller du käft.
-Ett ord till så lämnar jag dig här. -Okej, okej, okej!
-Kör inte så fort! -Tyst, jag hör dig där uppe!
-Morrhåren får sig en omgång. -Ett ord till och jag släpper ut dig!
Bland vilda djur. Med tuffa ekorrar pratar du nog inte så mycket.
Då sjunger jag... Svaret min vän står skrivet i en vind
-Jag skruvar upp radion! -Marsvinet står ute i en vind.
-Jag hör dig inte! -Släpp in mig!
Varför kallar du mig marsvin? Jag är inget svin.
-Lärde du pappa att köra med folk? -Säg inte så till farfar, Maya.
Han lärde det inte av sin mor. Må hon vila i frid.
En dag förstår du att dina föräldrar ibland vet vad de gör.
-Jag kom fram! -Vad gör Rodney på taket, pappa?
Han behövde lite frisk luft.
-Mår du bra? -Ja då.
-Hej, pappa. -Galning!
-Har vi klar mina gamla luftgevär? -Tokdåre!
-Luftgevär? -Psykopat!
-Du behöver semester. -Jag vet. Vad fint här är! Ursäkta...
Vad kallas det steget?
-Vi gör oss av med Mayas råttpryl. -Marsvin. Låt honom inte reta dig.
-Jag låter honom inte reta mig. -Bra.
-Jag kommer strax. -Får jag vänta naken i sängen?
Då tar vi av kalsingarna.
Hallå!
Här ute! Ja, just det.
-Där är du ju. -Herregud...
Hejsan.
-Du är den som kan höra oss, va? -Nej, jag hör er inte.
Hela skogen talar om dig.
Kan du göra mig en tjänst? Ta ut pinnen, den gör jätteont.
Kan du det?
Var inte rädd, jag gör dig inte illa.
Mycket bättre. Bra gjort. Tack.
Vad händer med mig?
Du får en angenäm överraskning.
-Det är en uggla. -En stor, farlig uggla. Vi går in.
-Den är jättefin. -Nej, de är farliga.
De kan hacka ut ögat på en.
-De kan bita av fingrar. -Varför tjafsar du om ugglan?
Jag tittar till tjejerna och låser dörren.
-Är allt bra? Är det säkert? -Ja. Gå och lägg dig.
-Okej. -Fem minuter.
Hör du, galningen! Jag vet att du har roligt där inne.
-Kan jag få tonfisk i olja i stället? -Vem satte upp insektsfångaren?
Hallå där, polarn.
Om frugan frågar har jag ätit sopor hela natten.
-Du står på min svans, idiot! -Skippa insektsfångaren! Du hör mig!
Köp lax. Alla äter lax.
-Hela natten. -Du knäckte skunken.
-Kom inte hit! -Vad gör du?
-Jag måste till stan. -Varför det? Vi kom ju hit nyss.
Jag är läkare och fick ett larm. Då måste man sticka!
Vi hörs sen.
Jag älskar dig!
Svara nu!
-Dr Litvack. -Hej, Sam! Det är John Dolittle!
Kul att höra din röst. Njuter du av sommaren?
Klockan är mycket. Hon är ett.
Är hon det? Jag är på väg in till stan-
-och undrar om vi ska ta en drink eller kanske en hjärnröntgen.
Hjärnröntgen? Kan det vänta till i morgon?
Jag älskar dig.
Nej, jag måste komma nu.
Vad är det om? Jag nitar dig så hårt att du ser tio av mig!
Du luktar redan som tio. Jag ska slita dig stycken.
-Jag ska klösa dig. -Du utmanar ödet.
Jag ska klå upp dig och slå dig gul och blå. Sabla ökenråtta!
Vad glor du på? Du, ja! Vem annars?
Jag tittar på äckliga råttor som slåss om sopor.
Säg om det där, brilltvåbening! Jag ska fan ge dig böldpest!
Kör jag upp glödlampan mellan dina råttskinkor-
-blir det en råttlampa. Vad sägs om det?
Jag är människa!
Hur är det, Sam? Tack för att du kom ner.
-Jag hittar inget onormalt. -Då så...
-Varför hör du djurröster? -Just det.
Varför hör jag djurröster om allt är bra? Jo, det ska jag säga dig...
Jag vill inte bli den rabblande uteliggaren som har skitiga naglar-
-och tovigt hår. Ingen kul look.
Har du varit pressad på sistone?
Inte precis. Frugan tjatar om Calnet-grejen, men det är det inte.
-Det är bagateller. -Jag körde på en hund.
-Herregud! En hund? -Ge mig dåligt samvete...
-En liten vovve? -Han reste på sig och stack.
-Blev han skadad? -Han orkade skrika träskalle åt mig.
-Hunden kan inte ha talat till dig. -Sam, med all respekt...
Nej, hunden talade inte till dig.
Du kan ha rätt. Förlåt att jag väckte dig. Tack, Sam.
-Hej, älskling. Jag mår bra. -Jag blev orolig.
-Jag flippade ut efter all press. -Av vad då?
Affären och kliniken... Jag måste reagera. Förlåt mig.
-Kom tillbaka hit nu, John. -Ja, jag...
Jag är på väg nu.
-Träskallen! -Vi ses sen.
John?
-Var har ni herrelösa hundar? -Här inne.
Hör du, herrn. Jag biter aldrig nån igen.
Jag är Keyzer Söze.
Jag har ägare. De har bara varit bortresta i några...några år.
-Död hund i gången. -Det låter inte bra.
-Håll svansen högt. -När får vi käk man kan äta?
Tack. Det var nära ögat.
-Har du barn? Jag älskar barn. -Vad fan är det som händer?
-Du förstod vad jag sa. -Hur kan jag förstå vad du säger?
-Du är kanske bara knäpp. -Du är hund, hundar kan inte prata.
-Är skallet en ofrivillig spasm? -Jag vet inte.
Du skäller inte, nu kör jag till min familj. Lycka till.
Det måste vara dieselavgaserna. Det svartnar för ögonen!
Det är inte bra.
Tack.
Är det det största arsle ni sett?
Lägg dig, Chauncy. Lägg dig!
Lägg dig, Chauncy!
-Han är döv. -Nej, jag orkar inte med hennes tjat.
Kastrera mig inte. Snälla, kastrera mig inte.
Jag ska aldrig mer se åt en hona.
Allt utom min manlighet. Inte min manlighet, snälla!
Tjena stumpan, läget? Du ser rätt bra ut...
Nej! Gör det inte! Jag ber dig!
-Dolittle? -Kom.
Jaha... Vad är problemet?
Jag tror det är ett lungproblem. Han kan ha vätska i lungorna.
-Ni är läkare, va? -Ja.
När läkare kommer hit med djur ställer de amatördiagnoser.
-Be honom låta bli mitt arsle. -Jag läste till veterinär i fem år...
Vad ska han med mitt arsle?
Mina patienter kan inte säga var det gör ont.
-Säg att arslet är som det ska vara. -Om doktorn inte har nåt emot det...
Var ska han sticka den där? Jag fejkade, jag mår bra.
Han får inte sticka upp den i... Hallå!
-Nu lyssnar vi på lungorna. -Jag sväljer termometern med arslet.
Jag kanske ska dra ut den lite.
-Rör den inte. -Den glider in i värmen.
Jag måste tolka det hunden gnyr om.
Tolka? Jag har en termometer i arslet.
-Det är strax klart. -Va?
Nu försvann den. Arslet svalde den.
Jag bara gissar, men jag tror att ni förlorade er termometer.
Den är borta.
Jag har tre alternativ: 1. Att ta ut den för hand.
-Vad säger han? -Han drar ut den för hand.
2. Ge hunden laxermedel och vänta ut den. 3. Operera ut den.
-Laxermedel eller operation? -Laxermedel!
Ge honom laxermedel. Så kommer den ut.
-Det funkar aldrig. -Vad föreslår ni då?
Jag vill gå in för hand.
-Då kör vi. -Himmel!
Det är inte bra. Lassie, kom hem!
Hur kan man jobba med nåt sånt?
-Ge dig iväg nu, hoppa ut. -Va? Jag är ju ditt husdjur.
Nej, jag hade aldrig skaffat ett enerverande husdjur som du. Ut!
Du fick ut mig från kåken och jag är tacksam.
Tänk inte på mig. Jag drar iväg och försvinner spårlöst.
Hoppas jag inte blir påkörd. Nåja, en hund mindre...
Dolittle. Hej, gumman. Hur är det?
-Ses vi innan jag åker till kollo? -Jag gör allt för att hinna.
Ge dig iväg!
-Är det en hund? -Ja.
-Pappa har köpt en hund åt mig! -Nej, nej...
Är det det du har gjort, din lurifax?
Ni avslöjade mig.
Jag är allergisk.
Då ses vi på kollo.
Pappa har köpt en hund åt mig! Min egen hund!
-De vill veta ditt namn. -Jag har inget.
-Vi måste hitta på ett. -En liten flicka kallade mig:
-"Inte han, mamma!" Vad tycker du? -Nej, det funkar inte.
-Du är rödhårig. Lucy kanske? -Ja, bra namn. Bara ett problem...
-Jag är kille. -Jaså? Lucky då?
Lucky, ja. "Hej, jag heter Lucky". Då fattar folk att jag har tur.
-Pappa! -Var snäll mot min dotter.
Du köpte en hund åt mig! Han är jättefin. Så söt du är.
-Vad heter han? -Lucky.
-Kan han några trick? -Ett kul trick med en termometer.
-Du köpte en hund åt henne. -Jag köpte en hund åt oss.
-Mår du bra? -Ja.
Nu tar vi in dina grejor.
Vilken fin kanin på din dörr. Fin, va?
Gud, vad fint! Vilken rolig stuga!
Känner ni luften? Vilket fint ställe, vilket fint kollo.
Får jag åka hem med dig och Lucky, pappa?
Maya, så här gör vi.
Du stannar här och har roligt och sen får du Lucky.
-Tre hela veckor. Kan jag inte... -Inget kollo, ingen hund.
-Jag stannar väl då. -När du blir äldre tackar du mig.
Du får jättemånga kompisar. Du ska få se. Du ska få se.
-Vad är det? -Allt far förbi så fort.
-Spy inte i bilen. Vad tittar du på? -Strecken på vägen. De far förbi.
Streck, streck, streck...
Titta på nåt längre bort. Titta inte på strecken.
Träd, träd, träd, träd...
Träd, träd, träd...
Kan du...?
Det visste jag inte.
Han förstod vad jag sa och är läkare. Titta! Inte ens ett ärr.
Det gjorde jätteont. Jag vet inte vad jag hade gjort utan honom.
-Vilken dag... -Du har nervknutar överallt.
Jag är helt färdig, ett nervrak.
-Hur känns det? -Åh, mrs Dolittle...
Ja, stumpan!
Ursäkta mig ett ögonblick.
Vad är det? Vad trist!
Kan vi få vara ifred?
Men människor får se oss göra det. Duscha oss med trädgårdsslangen!
-Vill du veta en bra ställning? -Du skällde.
Jag är upphetsad. Då gör jag en massa konstiga ljud.
Du har aldrig skällt förut.
Hejsan!
Hallå, doktorn. Vi har problem.
-Kom! -Nej!
-Ta änderna, jag tar geten! -Jag?
Jag tar väl änderna då.
-Hej! -Vad händer där ute?
Mark är här. Vi måste gå igenom budet...
-Sätt fart! -Sluta! - Lucky vill gå ut.
-Sen får jag snacka med Mark. -Vi ses i morgon.
-Det är jag som lagar frukost. -I morgon...
Hej, Mark! Hur är det?
Ni försöker sabba mitt liv, va?
Stopp! Rör dig inte ur fläcken.
-Vad gör du här mitt i natten? -Jag måste på toa. Vad gör du?
Patrullerar i hallen. Som far i huset måste jag kolla allt när ni sover.
Rör dig inte.
Du måste kissa mitt i natten för att du dricker så mycket.
Du är gammal nog att hålla dig. Gå och lägg dig.
Pappa, jag måste kissa.
-Lucky är på toaletten just nu. -Använder hunden toaletten?
Jag kollar så han fällde ner sitsen, så får du kissa sen. Rör dig inte.
Du kan väl knacka!
Inte ett kvack.
Här är toaletten. Sitsen nedfälld, som ni vill ha det. Den väntar.
Inget stänk på den. Den väntar på att du ska kissa.
Jag behöver ingen vuxens sällskap.
Få av den där!
Få av den! Ta det lugnt, stryp mig inte.
-God natt, pappa. -God natt, gumman!
-Se nu vad du nästan gjorde. -Jag? Vad gjorde jag?
-Tut, tut! Vi är fåren. -Nej, inte de klonade typerna...
-Vart ska ni? -Kommer jag försent?
-God kväll, doktorn. -Nej, du får ta ditt feta arsle och...
-Herregud, vilken djurpark. -Det är ingen koscherrestaurang.
Var är hönsen? Det är lugnt.
Nu landar vi. Ur vägen!
En mycket välmöblerad stia.
Vad är det om?
Jag vet inte. "Tipsa en kompis"...
-De vill nog snacka med en doktor. -Vi har ont i våra rumpor!
Då börjar vi. Och skit inte överallt.
I natt är detta kärlekens hus! Från kust till kust, är Brooklyn här?
Det fixar inflammationen, men vem ska smörja in dig?
Behöver Brad Pitt en get?
Skäms inte, det händer de flesta män. Du har nog varit pressad.
Nej, han tänder inte på mig för att jag bara är duva.
Han är en självföraktande duva.
-Fråga vad han gör hela dagarna. -Jag sitter ensam i ett träd.
Han är för fin för att äta med oss när pensionärerna matar oss.
Och hans sätt att glo på rödhakebröst är vidrigt!
-Jag råkar tända på orange bröst. -Du är ingen rödhake eller hök.
Du är duva och jag är duva och dina tre ägg blir också duvor!
Om jag vänder mig så här, ser jag inte ut som en blåskrika då?
Dina balansproblem kan bero på en öroninfektion.
-Eller så beror det på det här. -Jag är festdrickare. En festprisse!
Ställ dig upp. Sätt fingret på näsan och lyft vänster ben.
Du är packad.
-Balansera på strecket. -Kära nån...
Du har problem med spriten och måste sluta dricka.
Jag tror att du är alkoholist. Ingen gillar en full apa.
-Det här är ett tvångsbeteende. -Kasta bollen!
När du vill ha bollen, tänk på nåt annat.
-Kasta bollen nu! -Koppla av.
Du är människa och kastar bollen. Jag är hund och hämtar den.
-Annars pissar jag på mattan. -Det här med bollen är irriterande.
Håll käft och kasta bollen. Är jag helt ensam här?!
-Är jag i ett annat universum?! -Kasta bolljäveln!
Han kastade bollen! Jag tar den!
Jag älskar dig!
Du kan inte rädda alla, Hasselhoff.
Finns det en läkare här?
Här uppe.
Jag får sparken, jag är helblind. Kan du hjälpa mig?
-Vänta lite. Var tyst. -Förlåt.
Vad sägs om de här?
Herrejävlar, jag ser! Inget skrivbordsjobb för mig. Tack.
Ingen orsak.
Nu blir jag inspektör. Inget kan stoppa mig!
Kolla, ett fik.
Alla djur... Och det är bara toppen på isberget. När ryktet sprider sig...
-Du måste hjälpa oss. -Vad har hänt?
Jag skulle inte släppt ut honom!
-Cirkustigern hoppar! -Du skulle sluta dricka.
Då slutar jag! Vänta! Du vet inte var det är.
Jag vill att skäggiga damen Margaret får halsbandet och rakapparaten.
Dvärgen Jack får ingenting. Det är för sent för dig, Jack.
Flytta dig! Du står på min landningsplats!
-Landa på dina fötter, offer! -Lägg av, blodsugande skadedjur.
-Blodsugande... -Se upp där nere!
-Kom, Lucky. Vi måste upp dit. -Är du galen? Det är ju en tiger.
Nu hoppar jag! Försök inte stoppa mig!
En portion människa och en hund vid sidan av.
Jag behöver en sup!
Farväl, grymma värld.
Nej, nu kom jag ihåg att babianen skulle få piskan.
Ett av få djur som gillar sånt.
-Vem är du? -Dolittle.
Stick! Jag lider och ska hoppa.
-Jag är läkare och kan hjälpa dig. -Jag behöver ett mirakel.
Jag har huvudvärk och mår illa, och det värsta är dubbelseendet.
Vad tjänar det till? Ingen bryr sig ändå om tigrar.
Det har funnits jättemånga trevliga tigrar.
Säg en då.
-Vad sägs om Tony? -Tony, frostflingetigern?
Jag hörde inga förslag från dig.
Minns du låten "Eye of the tiger" i "Rocky III"?
Rocky förlorade mot Mr T, men när Apollo Creed spelade låten-
-manglade han Mr T, för att låten väckte känslor i honom.
Och det var en låt om en tiger.
Nu hoppar jag.
Hoppa, ditt stora kattskrälle! Jag tar emot dig - inte!
Jag sa åt er att lägga av!
Hoppa du då, doktorn!
-Varför vill du hjälpa mig? -Jag är den ende som kan.
Det är kanske mitt öde. Ditt öde är kanske att vara tigern alla minns.
-Varför skulle jag annars stå här? -För att den fulla apan skvallrade.
-Får jag hjälpa dig? -Om du inte kan då?
Kan jag inte hjälpa dig får du äta upp mig och Lucky.
-Kör du mig till cirkusen? -Ja, det gör jag.
Kör till då. Men jag tänkte faktiskt hoppa.
Hoppas du är en bättre läkare än sångare.
Det hade varit läckert att se en tiger hoppa ner härifrån.
Det där hörde jag!
Hej, doktor D. Klockan tre, Calnet. Vi ska gå igenom avtalet.
Gissa vad jag fixade åt oss. Ny firmabil vartannat år.
Varför lyssnar du inte?
"Kattdjursanatomi för veterinärer"? Vi behandlar människor här, John.
Sätt dig ner, Mark.
Minns du när vi började med vår lilla mottagning i slummen?
-Vi fick nästan ingen lön. -Jag har förträngt det. Tror jag.
Det var en spännande tid för mig. Man hade bråttom till jobbet-
-för man gjorde en insats. I går behandlade jag några...akutfall.
Det var en utmaning och var svårt.
Men jag fick samma kick av det och kände att jag gjorde en intats.
Så jag tänkte att jag kanske försummar mina patienter.
Anförtro mig ingenting. Jag är så självupptagen. Vill du ha hit Gene?
-Gene, kom hit! -Det hjälpte att du låtsades lyssna.
Säg bara till.
-Calnet, klockan tre. -Prick.
-Doktor Fish. -Har ni skrivit "Kattens sjukdomar"?
-Det stämmer. Har ni läst min bok? -Jag sover med den, det är min bibel.
Vissa anser att det är det ledande verket om katter, men... Bibel?
Men jag förstår vad ni menar.
Jag har en väldigt, väldigt sjuk väldigt, väldigt stor katt.
Jag tror att hans syn krånglar och han verkar ha mycket ont.
Om felet sitter i huvudet är det ena alternativet operation-
-och det andra att djuret avlivas.
Jag vet inte hur det ska gå till, men jag lovar att ta hand om dig.
Skynda dig tillbaka. För varje minut är jag en minut närmare döden.
Jag kanske hänger mig i kalsingarna!
Jag kan skaffa kalsingar. Nja...
-Han missade mötet med Calloway. -Jag måste få tala med John.
Du anar inte vad som händer här.
Doktorn! Du måste hjälpa mig, han ligger där död. Hjälp mig.
-Han är inte död. -Nej, du måste hjälpa honom.
-Varför måste jag det? -Du är min polare!
-Du skulle ju ge mig böldpest. -Jag går mot ljuset nu.
Jag skojade. Lägg av nu!
Farväl, världen. Det luktar blommor.
-Jag ber dig, låt inte min polare dö. -Jag försvinner snabbt!
John? Var fan har du varit? Mötet med Calloway!
-Jag fick ett akutfall. Förlåt. -Förlåt?
-Håll ut, bror. -Gör det ont?
-Det är ingen soptipp precis. -Dör han, vet jag inte vad jag gör.
-Du äter upp mig. -Bara av respekt.
-Tyst, jag hör inte när ni pratar. -Ledsen, doktorn.
Han hade svåra bukkramper, sa han.
-Sa han? -Råttan är ett akutfall. Se själva.
-Vad hände? -Hjärtstillestånd, han har ingen puls.
-Nu dör han! -Han andas inte.
Vi kanske ska prova defibrillatorn. Nej, elektroderna är för stora.
-Kan du ge hjärt-lung-räddning? -Jag vet inte vad det är.
-Jag vill inte se! -Nej, Johnny!
Du känner ju honom knappt. Nej, det är bättre att han får dö.
Ingen tunga, doktorn.
Kom igen. Fortfarande ingen puls.
Inte nu, Lisa. Jag försöker rädda ett liv!
Snälla Lisa!
-Jag är hungrig. -Det var falskt larm.
-Det var bara gaser. -Jag känner det.
Det var bara gaser.
-Jag älskar dig även om du luktar. -Tack, jag kände din närvaro.
Se inte på mig så där, Lisa.
VILOHEM
John Dolittle...
Vem hade trott att du skulle sluta på mentalsjukhus?
Kursetta på läkarutbildningen.
Jag är inte avundsjuk. Nån måste komma etta.
Och nån måste komma sist.
Pratar du med djur nu, John? Vill du berätta för mig om det?
Eller vill tala med min vän Bettelheim?
-Jag behöver inte tala med din katt. -Tror du att han svarar?
-Det kanske han gör. -Och vad skulle han säga?
Att du är en idiot.
Jag gillar honom.
-Han vill att du stannar minst tio dar. -Tror du jag måste stanna så länge?
Du sa att du kan prata med djur.
Jag kan faktiskt höra dem.
Det kan jag. Du måste tro mig.
Det kan jag inte.
Varsågod, din medicin.
Okej då.
Jag fixar allt du behöver. Fat, glasunderlägg...
Precis allt. Har du extra medicin så behöver jag det. Följer du efter mig?
Vad är det här?
Bevis för mig och resten av världen att du verkligen kan tala med djuren.
Orangutangen är kopplad till den här hjärnvågsmonitorn.
Normalt reagerar han på visuell stimulation-
-men du har ju talets gåva och behöver således inga bilder.
Bekanta dig med honom, John.
Jag behöver din hjälp. Få nålen att röra sig.
Annars får jag stanna här livet ut. Så få den lilla nålen att hoppa till.
Kom igen. Jag vet att du hör mig. Det här är väldigt allvarligt.
-Han är nog inte pratglad, John. -Var bussig och säg nåt, snälla.
Följ doktor Dolittle tillbaka till hans rum.
Talar du spanska?
Därför fattade han inte. Apan är ju från Mexiko.
Sätt på maskinen igen.
Spanska? Herregud...
Jag är orolig, John.
Du är inte orolig för mig, du är orolig för Calnet.
Jag medger att jag vill ha pengarna. Det skäms jag inte för.
Jag vill bara att du slutar skälla och kvittra i en dag.
Då kommer du härifrån. Det vore bra, för Calloway ringde och sa-
-att om du inte är med på fredagens presskonferens går affären i stöpet.
Om du gör det för mig, Johnny, köper jag en råttfarm åt dig-
-och du kan rapa och fisa råttorna tills du svimmar. Bara vi skriver på.
Det är min tur.
Svara nu.
Vi är inte hemma. Lämna ett meddelande.
Hej, det är jag. Jag börjar verkligen sakna er.
Och jag undrar vad jag gör här. Men du har kanske rätt...
-Jag kanske bara inbillade mig. -Mår du bättre?
-Vem är det? -Jag är söt och hårig.
-Och producerar 500 ungar om året! -Rodney! Gå in i buren igen!
Vad är det för fälla bakom kylen? Ska du döda mig?
Få in ditt håriga arsle i buren igen! Jag vill inte ha din skit...
Hej då. - Min son Rodney.
Liten hårig pojke som sover i en bur eftersom han har hygieniska problem.
Han kommer inte tillbaka. Hur kunde jag gå på det?
-Jag börjar bli yr. -Du ser inte ut att må bra.
Ska ni säga. Vad vet ni tre?
Jag är illa däran. Mitt huvud!
-Vad är Ed för hästnamn? -Vad är Wilbur för människonamn?
Jordnötssmör. Hästen rörde på läpparna när de stoppade in det...
Jag håller inte med. Titta på sidan. Kolla käken.
-Matstrupen. -Han talar inte på riktigt.
-Avsluta det ni talade om. -Alla tänderna!
Här ute, doktorn! Här borta.
Vad gör du här?
Jag går över tre vägar för att frita dig och möts av "vad gör du här"!
-Det här är inget fängelse. -Tigern är illa däran.
Glöm tigern. Jag levde ett bra liv tills ni började prata med mig.
Nu diskuterar jag Mr Ed med dem. Du har sabbat mitt liv tillräckligt.
-Stick nu. Det här är vansinne. -Vansinne att rädda en tigers liv?
-Tigrar dör varje dag i naturen. -Jag ska berätta om naturen.
Jag är hund och beter mig som en hund. Vi är de vi är.
Du är en läkare som kan prata med djur. Det är den du är.
-Det är inte jag. -Sluta ljuga för dig själv.
Stick nu! Ge dig iväg!
-Kom inte hit och prata med mig! -Gärna det.
-Och kom inte tillbaka! -Träskalle.
Det gäller er alla! Sluta prata med mig!
Förstöra hans liv? Vilket skämt.
-Jag vill åka hem, Blain. -Redan? Och missa resan till zoo?
Du har hatat mig sen universitetet, men vi är vuxna och glömmer det.
Jag vill hem till min familj. Hur bär jag mig åt?
Sluta bara prata med djur, John. Så enkelt är det.
Du har rätt. Jag gjorde ett misstag. Jag var förvirrad eller stressad-
-men nu pratar jag inte med djur längre.
Jag är inte övertygad. Vi pratar igen om en månad eller så.
Skriv ut mig, så säger jag inget om din rosa tyllkjol i garderoben.
Med string i rumpan.
-Pappa är hemma! -Pappa?
-Hur är det med dig? -Bra.
Hej, älskling.
-Varför ringde du inte? -För att överraska er.
-Varför är inte du på kollo? -Mamma hämtade hem henne.
Jag passade inte in där.
Du får anstränga dig mer nästa år. Ge mig en kram, jag har saknat dig.
-Pappas lilla flicka. -Vet de att du har stuckit?
Nej, jag rymde... De skrev ut mig. Jag mår bra och ska umgås med er.
-Pratar du inte med mig? -Mår du verkligen bra?
Jag blev rädd och undrade när du skulle komma hem.
Nu är jag hemma och mår bra och allt blir som det var förut.
Jag fattar nog, men jag behöver inte lyssna på dig heller.
Vi kanske ska göra oss av med hunden.
Komma hem tomhänt? Dårhuset måste ha haft en presentshop.
Diane, ring röntgen och be om röntgenbilderna på mr Galvin.
Kolla om mrs Rivers kan komma 15.15 i stället.
Jag får nog konsultera Gene.
Gene, kolla om du har tid för en konsultation 15.15.
-Har vi fått provsvaren på Freeman? -De kommer i eftermiddag.
-Håll mig underrättad. -Ska jag operera näbben, doktorn?
Vi måste få upp luckor och fällor. Det här är en mottagning, inget zoo.
Han är tillbaka. Nu blir vi rika!
Här bor han och här motionerar han.
-Gör han aerobics? -Ja, marsvinsaerobics.
Lägg ner den där, klänningen får inte bli smutsig. Hjälp till, pappa.
-Rodney vill följa med. -Nej, inga djur på presskonferensen.
-Säg det du, han lyssnar på dig. -Jag säger inte att han inte får.
Hjälp till nu!
-Kom igen, pappa. -Får jag berätta en hemlighet?
När mamma berättade vad som hänt pappa blev jag glad-
-för jag trodde han kunde prata med djur.
Jag vill att pappa ska vara knäpp, som jag. Är det fel?
-Nej, det är inte fel. -Ibland tror jag inte han gillar mig.
Gumman... Han älskar dig.
Jag vet att han älskar mig, men jag tror inte han gillar mig.
Jag vill att han ska göra det. Jag ska försöka göra som han vill.
Och sluta med mina dumma experiment.
Nej, Maya.
Sluta inte med dina experiment.
Ibland är det pappan som måste ändra på sig.
-Jag kör och parkerar. -Kom, flickor.
Maya, jag får prata med dig. - Hon kommer strax.
Jag tycker inte att ditt ägg är en dum idé, det är rätt läckert.
Du är nyfiken och har bra idéer och det gör dig speciell.
-Du menar knäpp. -Nej, jag sa speciell.
Många av historiens storheter ansågs vara knäppa när de dök upp.
-Vilka då? -Många. Albert Einstein.
Folk trodde han var knäpp. En så smart kille som var knäpp.
Och Muhammad Ali var så kaxig att folk tyckte han var helknäpp.
-Och Jeanne D'Arc hörde röster. -Som du, pappa?
Ja, som jag. Det är det jag försöker säga.
Vad som än händer ska du vara den du är och älska den du är.
För jag älskar dig.
Ge mig en puss.
Du är en bra människa. Och lite knäpp också.
-Vi ses där inne. -Okej.
-Det var jättefint. -Vad gör du här, Lucky?
-Har du en näsduk? -Ja, i dörrfacket där bak.
Förlåt att jag nonchalerade dig där hemma.
Var den du är, sa du. Och du hade rätt.
Du påminde mig om en del av mig själv som jag hade glömt.
Lugna dig, jag försöker säga nåt.
-Säg det då. -Jag försöker säga det.
-Vad tror du jag försöker säga? -"Jag älskar dig, Lucky".
-Det gör du. -Nej då.
Innerst inne är det precis det du vill säga. Kom igen, ut med det nu.
-Du vet det och jag vet det. -Jag älskar dig.
Älskar du mig? Jag behöver en näsduk till.
-Vart ska vi? -Vi ska sabba mitt liv.
Vakna!
Hej, doktorn. Du kom tillbaka.
-Jag måste ta några prover på dig. -Prover? Det är väl bra?
Jag hatar den här trappan.
-Ta väl hand om vår stjärna. -Han klarar sig.
-Upp här också? -Hoppa in!
Vänta nu. Får hunden åka i framsätet?
-Se inte på mig som jag vore mat. -Inbilla dig inget.
-Tyst nu! -Titta! Det är Jerry!
-Tyst! -Han är en stor beundrare.
Hur är det, kompis? Jag ska bara ta några prover.
Jag mår bra, tigern mår bra.
-Jag sa att de skulle komma ut. -Inte tack vare dig.
Tre beväpnade vakter mot en duva?
Han är inte hemma och svarar inte på sökaren. Jag börjar bli orolig.
Gissa vem Maya tog med på festen.
Rodney! Där är du ju, Rodney.
-Var är Dolittle? -Vi talade nyss.
Han var på ett barnhem hos ett sjukt barn. Han är så omtänksam.
Ta läpparna från mitt arsle länge nog för att höra det jag säger nu.
Är Dolittle inte här om tio minuter drar jag tillbaka vårt bud.
Det behövs inte. Han är här om fem minuter.
-Det hoppas jag. -Han är här om fem minuter.
Var är köket? Jag måste in här. Var är maten?
-Rodney? -Hon jagar mig!
Rodney?
-Vem är Rodney? -Förlåt.
Det är inget kök, det luktar illa. Här lagar de inälvsmat.
Vad är det här?
Vad ska jag göra? Hjälp mig!
Jag kan inte simma!
Aaaaah på dig själv!
Vart ska du? Hjälp mig upp!
Ta bilnumret. Jag har just blivit misshandlad.
-Jobbar du här? -Kom!
Kasta inte märgen. Det är det bästa på benet.
-Kolla vilka som är här! -Det är ju Siegfried och Roy.
-Tyst! Hjälp Lucky hålla utkik. -Vi jobbar inte åt dig.
-Jag räddade livet på dig. -Det är gammalt.
Vill du ha tacksamhet? Köp en hamster!
-En hamster...! -Jag måste fixa hjälp.
Jag har kattnapparens bilnummer.
-Gör nåt! -En höks mod, en höks mod...
-En sparvhök! -En höks mod!
Det var skönt.
Jag gillar kontakten med mina patienter.
Det kommer du över. Jag skojar bara.
Han hade hellre pulsat genom snön med sin lilla svarta väska...
-Och gjort hembesök! -Just det. Det är rätt sött.
-Förlåt mig. -Han slog av näsbenet!
Jag får kolla.
Jag slog av näsbenet! Vi går till röntgen.
Jag svimmar!
Det här var skönt...
-Det gör jätteont, Gene. -Du gick ju rakt in i dörren.
Gud, jag blöder. Har vi morfin i valvet?
Hej, killar. Vad har du gjort?
-Jag gick in en dörr. -Jag krossade hans näsa.
Det är lite olägligt. Jag är här med nån.
Herregud, John. Det är fel. Lisa är en underbar kvinna.
-Det är lugnt. -Det är för helvete en tiger!
Var rädda, var väldigt rädda! Himmel, jag måste sätta mig.
Säg till Johnny att vi hjälper tigern när avtalet är undertecknat.
Sen får vi honom tvångsintagen. Då får vi våra pengar.
Den har flyttats åt vänster. Nåt trycker på den.
Du kan inte operera en tiger. Du kan ju inte symptomen.
-Dubbelseende och migrän, sa han. -Det blir dårhuset igen, John.
Jag har stöttat dig. Men att tro att en tiger berättat sina symtom...
Där måste jag dra gränsen.
-Du måste göra nåt snabbt. -Han måste opereras direkt.
Presskonferensen då?
20 dollar på att han inte kommer.
Vi måste till operationssalen. Ur vägen!
Det är bråttom. Mitt herrskap, släpp fram oss.
-Där är ni ju. Nu gör vi det. -Mark har slagit av näsbenet.
Näsan kan vänta. Pressen väntar. Vi ska tillkännage avtalet.
Jag vet inte om vi kan lämna Mark med näsan...
-Var var du? -Tack för att ni kom hit.
Och tack för visat tålamod.
Ni vet alla att utövandet av medicin och sjukvårdsbranschen-
-har genomgått stora förändringar. Vi på Calnet vill leda utvecklingen.
Därför kan jag stolt tillkännage förvärvet av...
Härligt! Kryddade kycklingvingar och nötter. Jag älskar nötter.
Levande byte.
Vilken stor katt!
Det är ingen fara. Han kommer inte att skada er.
-Tigern är svårt sjuk. -Har ni en vettig förklaring?
Nej, jag har tyvärr ingen vettig förklaring.
Tigern är svårt sjuk och jag måste rädda den.
Om ni gör det, Dolittle...
Så om ni ursäktar mig.
-Dumma katt, sabba en rolig fest! -Tyst.
Jag ville sjunga karaoke.
Vad fan är det här?
Ett, två, tre, fyr, ni kommer inte innanför!
Attica! Älska, slåss inte!
Pälsar är mord. Rädda Willy.
Svin, stick hem! Svin, stick hem!
-Nej, inte ni. Poliserna. -Vad roligt! Går det bra?
Snuten ligger på, men vi håller stånd.
Jag ryste i hela kroppen.
Jag lokalbedövar dig. Det gör inte ont. Det sticker till.
Ett litet stick bara. Nu sticker jag.
Han tror fortfarande att han kan prata med djuren.
Han kan prata med djuren, Lisa. Redan som barn.
-Jag visste varken ut eller in. -Vad är det du säger?
Jag trodde det var ett handikapp, men det är en gåva. Titta och se.
Var med nu och säg till om du förlorar känseln i tassarna.
Har du utfört operationen förut?
En gång under läkarutbildningen. Fast på ett kadaver.
Men patienten hade överlevt om han inte varit död.
En stor tröst...
Det är rena Noaks ark här ute.
Djuren har hindrat polisen från att gå in i byggnaden-
-där den stulna tigern finns.
Det är öppet. Fukta, Gene.
Var med nu, Jake. Känner du nåt?
Nej, bara samma gamla smärta.
Har du tappat känseln nånstans?
Jag kan inte...jag vet inte.
Slappna av och lyssna på min röst.
-Jag är rädd. -Jag låter dig inte dö.
John?
-Vad sa han? -Att han är lite rädd.
Pulsen sjunker snabbt.
Hinnan spänner. Trycket är för högt.
-Jag förlorade känseln i vänster sida. -Pulsen sjunker.
Håll ut nu, Jacob.
Det måste vara en blodpropp. Jag måste bara hitta den.
-Sug mer, Gene, jag måste se. -Vi måste lätta på trycket.
-Ge inte upp. Bara lite till. -Jag känner det...
-Där! -Där? Då skär vi.
-Det gör inte ont längre. -Blodtrycket stabiliseras.
Det gör faktiskt inte ont!
Han mår bra.
-Tack. -Ingen orsak.
Du är tillbaka i manegen på nolltid.
Försöker han äta upp mig igen slår jag av mustaschen på dig!
Han är galen och mentalsjuk och han...
Han är den skickligaste kirurg jag nånsin sett.
-Han är helt otrolig. -Jag vill ha ensamrätt till honom.
-Han är dynamisk, omtänksam... -Ett fantastiskt jobb, Dolittle!
-Bravo, John. Du inspirerade mig. -Välkommen ombord.
Jag har köpt ett vinstföretag.
Ni har inte köpt nåt. Vi är inte till salu.
Vi behöver inte de där galningarna...
Vill du ha duva? Du ska få se på duva.
-Är du nöjd nu? -Jag hakar på dig.
Kom hit, nån. Det är förlossning på gång här.
Jag ser ägget röra på sig. Det rör sig.
Hur är det, McGruff? Gör nåt åt andedräkten.
-Vakna, tjejen. Förlossning på gång. -Ett svanägg. Det blir roligt.
-Men vad är en svan? -Mitt ägg kläcks!
-Andas. -Nu kommer det...
Nej, det är som Jurassic Park! Den dödar oss!
Mitt svanägg kläcks...
-Vad är det där, doktorn? -Mayas sprillans nya alligatorunge.
-Läckert. -Mamma?
Jag är inte din mamma!
-Mamma? -Se inte på mig.
Fast en gång blev jag full i Everglades.
Vänta, doktorn! Ska du behandla både människor och djur? Bra idé.
-I grund och botten är vi likadana. -Absolut.
Jag vill äta vid matbordet, fast inte hundmat. Det är vidrigt.
Jag vill ha eget rum med tv, basutbudet går bra.
Jag avskyr lyckliga slut.
-Vad sa du? -Ingenting.
Spring för livet! Jag vill inte dö!
-Se upp för trafiken! -Akta dig!
Fy fan för "En värld full av liv"!
Text: Thomas Jansson, IFT
Ansvarig utgivare: Pia Rüdh